DAG BOK 1864-1865
I territoriet New Mexico, när inbördeskriget nästan var slut...
gick indianen Sierra Charriba och hans 47 Apachekrigare...
till anfall och plundrade ett område nästan tre gånger så stort som Texas.
Den 31 oktober 1864...
sändes ett helt kompani ur USA:s femte kavalleri ut...
från Fort Benlin för att förgöra honom...
men de utsattes för ett bakhåll och massakrerades vid Restes ranch.
Vi får tacka hornblåsare Timothy Ryan vid USA:s femte kavalleri...
kompaniets enda överlevande, för hans dagbok...
som är det enda kvarvarande vittnesbördet från tragedin och det fälttåg som följde.
Släpp mig! Jag vill till mamma!
Soldat till häst, jag är Sierra Charriba.
Vem skickar ni ut att strida mot mig nu?
- Löjtnant! - Ja, sir.
Ta första, andra och tredje styrkan och täck bergssidorna.
- Ja, sir. - Kom om jag ger tecken till det.
Anfall om jag ger tecken till det.
Lägg benen på ryggen om jag ger tecken till det.
- Behåll övriga positioner. - Ja, sir.
- Första styrkan, höger om. - Mr Potts.
Andra styrkan till vänster.
Major.
Det här liknar inte alls Gettysburg. Har du några förslag?
Vi tar oss en titt, lugnt och fint.
Vänster om. Höger om.
Den 1 November.
I morse kom jag med understöds avdelningen till platsen för massakern.
Majoren hade inget hopp om...
att några civila eller soldater skulle vara vid liv.
Men Samuel Potts, majorens spejare...
kände till Apacherna och sa att de aldrig dödade småpojkar.
De tar dem till fånga och lär dem att bli krigare.
Han trodde att de tre pojkarna ännu kunde vara vid liv.
Men han hade inte samma förhoppningar för deras syster Beth.
Han hade rätt.
Jag tittade på henne och tänkte hatfyllt på Riago...
vår Apachespejare som visat oss till platsen.
Hans kropp återfanns aldrig...
och jag undrar om han undkom massakern eller deltog i den.
Håll ställningarna!
- Det var löjtnant Brannins halsduk. - Tag den, major.
Jag hoppas att han var död när de gjorde det där.
Om han var död hade de inte gjort det.
- Ta ner honom, sergeant. - Brannin var soldat, Amos.
Han kände till riskerna.
Hur stora är chanserna att få tillbaka barnen?
En på tusen, skulle jag tro...
om du fick en division till ditt förfogande och ett år på dig.
Det händer väl knappast?
Det tar fem dagar att skaffa fram mannar, hästar och materiel.
Om fem dagar vill jag se dig på Fort Benlin och du ska veta var Charriba är.
Jag ska hitta barnen och jag ska hitta honom.
- Sam. - Ja?
Gå inte och bli dödad. Det skulle vålla mig besvär.
Ryan!
Eftersom många meniga var borta...
lyckades fem sydstatsfångar rymma från Fort Benlin.
Vi tog dem till fånga på vägen tillbaka.
Godkväll, Ben.
Godkväll, Amos.
Dumt att göra det under mitt kommando.
Vad har du kommando över? Begravningstruppen?
- Ta dem härifrån. - Ta dem härifrån!
Två och två, höger om!
Jag kommer med era vandringsmän, kapten.
Berätta hur de rymde.
De slog ner två vakter och tog sig över muren.
Jag vill påpeka att när de rymde...
befann sig 131 man från denna avdelning en halv dagsmarsch härifrån...
och grävde gravar eller låg som ruttnande lik i väntan på begravning.
Alla fångar som kan gå ska ställa upp på exercisplatsen om tio minuter.
Inklusive dem som är i bojor.
Blås till samling, hornblåsare.
De ska visst bjuda till fest, kapten.
Det verkar så.
Alla ni tjuvar, överlöpare, desertörer...
alla ni Söderns gentlemän. Jag söker frivilliga.
Jag söker frivilliga som vill strida mot apachen Sierra Charriba.
Jag behöver kavallerister, män som kan rida och skjuta.
Jag kan inte ge er något i utbyte.
Ridsår, knappa ransoner, kanske en kula i magen.
Och fri luft att andas, en rejäl tilldelning av tobak och kvartalslön.
Min goda vilja.
Bästa förutsättningarna för benådning när vi återvänder.
Jag vet inte om det är värt något för er.
Men jag vet att alla som följer med och sedan försöker desertera...
kommer att bli skjutna på fläcken.
Jag godtar bara en man med vana av att föra befälet...
som ställföreträdande löjtnant.
Kapten Tyreen...
ter sig utsikten att återigen tjäna sitt land...
mer lockande än att släpa runt på kedjor i fängelset?
Det här är inte mitt land, major Dundee.
Jag förbannar landet och jag förbannar dig...
och jag dinglar hellre i galgen än rycker in.
Korpral Veitch dog nyss, sir.
Så till galgen med dig!
Du och dina fyra kumpaner.
Ni ska ställas inför rätta för mord.
Vakten ni slog ner dog alldeles nyss.
Ni har befunnits skyldiga till alla åtalspunkter.
Domstolen dömer att ni den 6 november...
klockan 06.00 ska hängas.
För bort fångarna, förutom Benjamin Tyreen.
Höger om, marsch.
Förhandlingarna är avslutade.
Sätt dig.
Fem år.
Klandrar du fortfarande mig och inte dig själv?
En sak står klar, du har sannerligen inte mognat.
När ska du inse att du själv är skuld till dina problem?
Vem fick mig avskedad från regementet?
Jag hade en röst av fem.
Två av dem ville fria.
Men inte du. Inte min egen kapten.
Inte min egen vän.
Domstolens agerande bryr jag mig inte om.
Vad bryr du dig då om, Amos?
- Att mannen jag dödade var nordstatare? - Han var din officersbroder.
Det var en hedersduell.
Du är född i Södern, du vet vad det innebär.
Om han hade dödat mig, och han hade chansen...
- skulle du då ha dömt honom? - Självklart
Du ljuger.
Du röstade för att glädja generalerna i Washington.
Du röstade för att befordra Amos Charles Dundee.
Du är en landsförrädare, Ben. Tänker du klandra mig för det med?
Sergeant!
Ja, sir.
Jag borde ha förstått att det inte skulle gå att prata med dig.
Du försöker säkert igen.
Majoren hade bett om tjuvar, överlöpare och desertörer...
och det var precis vad han fick. Efter fyra timmar hade bara tre godkänts.
Vad gör du här, Ryan?
Jag anmäler mig som frivillig. Jag har förtjänat det.
Ni behöver en hornblåsare, sir.
- Ställ dig där borta. - Ja, sir.
Benjamin Priam, sir.
Vad sysslar du med?
Hur sa?
- Tala ur skägget, jag hör inte. - Jag är hästtjuv!
Är du bra på det?
Den bästa av dem alla, sir.
Skriv ditt namn eller rita ditt märke.
Jag behöver hästar och mulor.
Så här mycket får du spendera...
och här är ditt lejdebrev.
- Behövs väpnat skydd? - Nej, sir.
Han kommer tillbaka, sir.
Ja, sir, det gör jag.
- Korpral - Ja, sir.
- Hämta löjtnant Andreen. - Han är vakthavande, major.
- Löjtnant Fredericks. - På sjukhuset.
- Lewison. - Dagofficer.
- Sergeant Cable? - Patrullerar.
- Hämta löjtnant Graham. - Ja, sir.
- Fem timmar, fem man. - Du behöver ett regemente.
Charriba kan inte besegras med ett hopplock av kavallerister.
Det borde du ha lärt dig nu.
Vad menar du, Frank?
Seså, tala ur skägget. Fram med det!
Jag menar inte att massakern var ditt fel.
Men du måste förstå att din förflyttning hit...
inte var något annat än ett disciplinstraff.
Och försöker du utkämpa egna strider som vid Gettysburg, är du slut.
Det kan de inte göra om jag hittar Charriba och barnen.
Har du någonsin tänkt på...
att apachen säkert flyr till Mexiko under vintern.
Mexiko har en 30000 man stark armé med franska soldater.
Ja, det har jag tänkt på.
Jag är yrkessoldat, inte fångvaktare.
Det här måste göras och jag tänker göra det...
nu!
Är du på jakt efter apachen eller en befordran?
Oavsett vilka skäl jag har...
så borde du börja be till Gud att jag inte tar dig med.
Du tänker förstås slakta garnisonen.
Jag tar tio man från kommandot. Frivilliga.
Min kärntrupp består av fångar.
Jag råder dig att inte välja sydstatsfångar...
även om de vill.
Du tar kommando över garnisonen i min frånvaro.
Fullgör befälsområdets alla plikter.
Som du ser har jag...
bifogat ett undertecknat yttrande till dina order...
där det står att jag helt och hållet ansvarar...
för alla beslut.
Sådär. Täcker det allt?
Nej, sir.
Det är min skyldighet att underrätta general Carlton...
om det som jag anser är en oansvarig och farlig aktion.
- Gör ditt sämsta. - Du kan bli skjuten för det här.
Bödlarna får väl ställa sig i kö.
Det var allt, kapten.
Korpral Tinney!
Ja, sir?
För bövelen, var är löjtnant Graham?
Fortsätt.
- Majoren vill träffa er, sir. - Tack, korpral.
- Sir! - Löjtnant Graham.
- De är inte mycket att ha. - Nej, det ser inte så ut.
En cigarr?
Ja tack, sir.
- Kaffe? - Ja tack, sir.
Varför placerades du i kavalleriet, löjtnant?
- Ursäkta, sir? - Hur hamnade du i kavalleriet?
Du kommer väl från krigsmateriel?
Nej, sir. Artilleriet.
- Artilleriet? - Ja, sir.
Som Napoleon sa: "Bara åskviggar är värre än kanoneld."
- Napoleon? - Ja, sir!
Du duger, löjtnant. Du får duga.
Jag behöver gevär och ammunition.
Allt står på listan: antal skott, typ av materiel.
Du får skaffa fram det.
Sätt fart.
Ja, sir!
Löjtnant.
- Sir? - Vart är du på väg?
Jag sa: "Vart är du på väg?"
Jag ska skaffa fram...
Vapnen?
Hur och var hade du tänkt göra det?
Jag har fått höra att ett tåg från materielförrådet...
i Denver på väg till andra kolonnen i Kalifornien...
stationerad i Santa Fe...
tänker slå läger i morgon vid övergången till Sand River...
50 km bort.
Om du har möjlighet kanske du kan ta C-truppen.
Ni kanske kan hjälpa dem med något.
Ja, sir.
Den 4 November.
Löjtnant Graham hade inga officiella order men det hindrade honom inte.
Han var väldigt övertygande med Sergeant Gomez och C-truppen i följe.
Han tog vad majoren behövde.
Vi återvände med 48 nya Henry-gevär, 5000 skott...
och en minihaubits som löjtnanten skulle ha att leka med.
Du har visst flyttat tillbaka till artilleriet, löjtnant.
Ja, sir.
Över hundra civila fångar anmälde sig som frivilliga.
Av dem valde majoren ut sex, och de var milt sagt tveksamma.
Medan vi väntade på hästar såg de upproriska fångarna på...
när galgarna byggdes.
Galgarna där majoren tänkte hänga Sergeant Chillum, bröderna Hadley...
Jimmy Lee och deras kapten.
Kapten.
- Tror ni att han bluffar? - Visst bluffar han.
Han behöver oss mer än vi behöver honom.
Det är inte precis ett dansgolv de bygger åt oss.
Du ska veta att oavsett vad du väljer...
gör vi som du säger.
Utan sydstatssoldater tvingades majoren ta med sig cowboys...
dagdrivare och alkisar.
Ni sökerju frivilliga som krigar med indianer, rider mula och super.
Här har ni tamejtusan en sådan.
Vad ska jag använda dig till?
Han är det största fyllot men den bästa åsnedrivaren i territoriet.
- Vad heter du? - Wiley.
Skriv ditt märke, Wiley.
- Whisky? - Så mycket som du kan dricka.
När du förtjänar det.
Släng honom i en cell och låt honom nyktra till.
- Kom igen, Wiley. - Jag har aldrig sett något liknande.
- Hur många har vi nu? - Tolv, sir.
- Namn? - Dahlstrom
Kämpar man för en rättfärdig sak bör man ha Guds ord med sig.
Utan att verka ohövlig, men det här är inte Guds sak.
Jag tänker förgöra de onda, inte frälsa hedningarna.
För sjutton år sedan vigde jag John och Mary Restes.
Den som förgör min flock, förgör jag.
Varsågod, pastor.
Den 5 November.
Sydstatsfångarna är arga och illa till mods i väntan på morgondagen...
då den upproriske kaptenen och hans fyra kompanjoner ska hängas.
Vi fruktar för följderna.
Vi vet att majoren behöver kaptenen och hans mannar...
men majoren är envis.
Han hänger dem säkert om de inte anmäler sig frivilligt.
Jag vill strida med er, sir. Jag och mina sex färgade.
Jag har inte bett dem från kommandot.
- Det är vi som ber, sir. - Varför?
Om att få strida, sir.
Nu har vi stått vakt och mockat spiltor i snart två år.
Be dagofficeren söka upp mig i morgon.
Du och dina sex färgade vänner.
Tack, sir.
Upprorskaptenen Ben Tyreen hälsar, sir.
Han vill träffa er nu.
Jaså?
Ja, sir.
Han meddelar att han anmäler sig och alla sina män...
om alla fångar får dubbla ransoner och general Carltons skriftliga garanti...
på att alla sydstatssoldater som strider med er...
automatiskt blir benådade.
Om jag får vara så djärv att föreslå...
Vakt!
- Öppna. - Ja, sir.
Major, jag har fått veta...
Du dödar en av mina soldater och har sedan mage att diktera villkor?
Du är en förrädare, Ben.
Du var upprorisk innan du kom till Södern.
Och nu är du en mördare.
I morgon bitti ska du hängas så att jag blir av med dig.
Fångvaktare.
Sergeant!
Hur många behöver du?
Tjugo. Bra karlar.
Bara tills apachen tas till fånga eller dödas, inte längre.
Överenskommet.
Då har du mitt ord, major. Vi strider.
Men sedan vill vi åka hem.
Om du inte kan godta det...
får du hänga oss nu.
Kanhända hänger jag indianen och dig i samma träd.
Du gör nog ditt bästa för att det ska ske.
Den här mannen ska ha löjtnants rang under mig och löjtnant Graham.
Tänker du strida?
Tills apachen tas till fånga eller dödas, sir.
Lystring!
Löjtnant Graham, ring inte i den fördömda klockan!
Priam, det där är en hoper magra, skrangliga, spattiga...
halta, svankryggiga ök. Och du kallar dig för hästtjuv?
Samuel Potts!
Indianerna ser rätt blyga ut, Samuel.
- De är inte säkra på om de är välkomna. - Kom upp hit, jag bjuder på ett glas.
Ryan!
I dag kom mr Potts tillbaka. Han hade Riago med sig.
Om löjtnant Brannin varit i livet hade han dödat apacherna...
och jag hade hjälpt till.
Men vari Mexiko?
Och barnen?
De är magra, men mår bättre än förväntat.
De gör sina egna pilar nu.
Visst är det Riago som du har i släptåg?
Tycker du att de ser likadana ut allihop?
Jag ställde en fråga.
Det är Riago.
Var hittade du honom?
Det gjorde jag inte. Han hittade mig.
Han gömde sig efter massakern, fortsatte att spåra dem...
och räknade med att jag skulle dyka upp.
Jag tror honom, Amos.
Vem är den andre?
Han har något han vill ge igen för.
Charriba lät honom visst inte följa med på förra plundringståget.
Påstod att han inte var pålitlig.
Nu har han bestämt sig för att döda gamlingen.
Vill du få mig att tro att apacherna vänder sig mot sina egna?
Spårar sitt eget folk?
Varför inte? Alla andra tycks ju göra det.
Löjtnant Brannin litade inte på Riago, eller hur Ryan?
Det stämmer, sir.
Jag är nog inne på samma linje, Sam.
Följ löjtnant Brannins linje då.
Då får du klara dig utan mig.
Sam Potts.
Nordstatsrockarna passar oss visst inte så bra, major.
Jag ser det.
Sista dagen skulle vi lära känna våra vapenbröder.
Lara oss hantera packdjuren, snabbt och säkert.
Och lära oss officerarnas egenheter.
Uppställning!
Soldater, jag vill ha er i led på höger sida.
Kavalleri, uppställning 20 steg framför mig.
Dubbla led till höger! Bilda led.
Ta bort mulan!
Uppställning med artilleriet, 20 steg framför mig!
Dubbla led till höger!
Uppställning!
Gör det nu, annars ställs ni inför krigsrätt!
Varför sitter du inte upp på en häst, löjtnant Graham?
Du tycks inte klara dig så bra till fots.
Sitt upp!
Den 7 November. Vi var klara, alla frivilliga.
Civila, kriminella, sydstatare och negrer.
Mina herrar, vi har gett majoren vårt ord...
och vi strider tills jag ber er sluta.
Till dess...
är han er befälhavare och ska behandlas därefter.
Alla tecken på bristande respekt för honom tar jag som en personlig skymf.
Bara lugn, farbror Ben, i sinom tid...
tar vi ner den uppblåsta nordstataren på jorden.
Jag är inte din farbror, din bondlurk.
Ett ord till från dig så slutar ditt fälttåg i en fängelsecell.
Lystring!
Lycka till, Frank. Hälsa generalen.
Det kan du förhoppningsvis göra själv om en vecka, Amos.
Om det inte går, så lycka till.
Jag har bara tre marschorder:
Kom om jag ger tecken till det. Anfall om jag ger tecken till det.
Lägg benen på ryggen om jag ger tecken till det.
Verkstäl I.
- Höger om! - Höger om!
- Vänster om! - Vänster om!
- Spela en låt, pojk. - Ja, sir.
Den 18 November. Vi är i Texas och närmar oss Mexiko.
Majoren tänker inte låta sig överraskas...
av sydstatstrupper från Fort Davis.
- Inga eldar i natt, sergeant. - Ja, sir.
Menig Hadley, du ingår inte i mitt manskap.
Kallt kaffe igen.
Det är 8 mil till gränsen och 140 till Fort Davis.
Jag undrar om vi klarar det.
Vad, sergeant Chillum?
Att ta oss tillbaka till utgångspunkten.
Det gör vi. Det är bara en fråga om tid.
Vi skulle ge oss av mot Rio Grande i gryningen när Riago återvände.
Jag litar inte på honom.
- Höger om! - Major.
Han kom så nära att han kunde känna lukten av många vita män.
De väntar säkert på oss vid floden, Amos.
- Låt oss ta det försiktigt. - Vi får ta reda på vilket virke vi är gjorda av.
Pojke!
Full karriär. Rebellerna ska få veta att de får besök av en yankee-armé.
Halt!
Mr Potts. Sergeant Gomez. Skicka över 12 man som lätt trupp.
- Höger om! - Löjtnant Graham, verkställ!
Dubbla led.
Sydstaternas kavalleri, löjtnant.
Vi har ont om tid.
Ditt ord är värt lika mycket som det du slåss för.
- Låt honom slippa då. - Du gav löftet, du får bryta det, Ben.
Och vara fördömd.
- Vad vill du ha av oss egentligen? - Jag har fått vad jag vill, sergeant.
Jag har fått hans ord.
- Sergeant Chillum. - Sir.
- Verkställ. - Åt vilket håll, kapten?
Till Mexiko, din sabla idiot!
Den 19 November. Vi är i Mexiko...
och dagens händelser har klargjort för alla...
att majoren inte för krig mot Sydstaterna utan mot apachen.
- Utfall! - Mycket bra, Aesop.
Tack, sir.
Men som Napoleon sa är bara åskviggar värre än kanoneld.
- Godnatt - Godnatt, sir.
Befall gevär.
Tack, Priam.
Jag pratar med dig, boy.
Du kan visst inte uppföra dig, nigger.
Kom hit och dra av mig stövlarna.
Löjtnant Graham.
Kontrollera posteringarna.
Hör du illa, boy?
Gör det nu.
Låt mig göra det, pojk.
Släpp mitt ben!
Dina predikningar orsakar en massa bråk.
Glöm inte skodonen, pojk.
- Du började, så du får avsluta det. - Nej, vi ska avsluta det.
Passa dig, präst, vi står i kö för att ta dig.
- Jag hade tänkt mig att börja. - Sätt er ner, sydstatsslödder.
Menade du mig, Sergeant?
Du kanske inte vet om det, men du kommer att prövas.
Du och resten av blårockarna.
Soldater!
Mr Aesop, vi skulle vilja berömma dig och dina män...
för hur ni tog er över floden i eftermiddags.
Tack, sir.
Den gesten var nödvändig. Jag beklagar att det blev jobbigt för dig.
Mr Aesop är en god soldat. Det kommer inte att upprepas.
Det som hände speglar det vi strider om.
Om det bara vore så enkelt.
Vi kan ta hand om vårt eget.
Då har ni väntat för länge med att göra det.
Ni alla, i alla tider.
"Ni alla?"
Jag tänker inte tacka dig för att du höll ditt ord vid floden i dag.
Du hade gett ett löfte.
Men det var svårt och det högaktar jag dig för.
Jag behöver inte högaktas av en som lejde sin släkt att strida mot sina bröder.
Jag lejde soldater att strida för sitt land.
- Du förrådde det landet. - Jag har inget land att förråda.
Jag strider för det enda land jag har kvar och dödar människor i ett hopplöst krig.
Men aldrig män som var mina grannar och vänner.
Vänner.
Din bästa vän var mannen som fick dig att börja på West Point.
Han dödades med andra Michigan-truppen i Chickamauga i vintras.
- Visste du det? - Det visste jag.
Du låtsas vara kavaljer, men är egentligen en irländsk farmare med fjäder i hatten...
som strider för en plantage med vita pelare...
som du aldrig haft eller kommer att få.
Och hur skulle du beskriva dig själv, major Dundee?
Har du aldrig funderat över varför du blev fångvaktare och inte soldat?
Den 22 December 1864. Efter fem veckor i Mexiko...
har vi tappat all kontakt med Apachen.
Till och med spejaren Potts erkänner det. Det gör mig glad.
Jag vill hämnas massakern, men jag minns den alltför väl och är rädd.
Hur kan vi fånga vinden eller förgöra en fiende vi aldrig ser?
Det är julafton i Herrens år 1864...
och i kväll genomsyras lägret av en djup och vördnadsfull frid.
Mr Potts och Apachen Riago...
hänger sig åt en yster, broderlig brottningskamp.
I potten ligger mr Potts guldklocka...
och Apachens gevär med silverprydd gevärsstock.
Det är en vänskaplig tävling.
Kom igen, indian. Upp med dig.
Han är där borta. Ta honom!
- Det var en saftig en. - Upp med dig!
Han kommer att vinna, Samuel. Vet du varför?
För att artilleriet hejar på dig.
Visste du att löjtnant Graham satsat fem dollar på dig?
Artilleriet och en löjtnant till på köpet.
En artillerisoldat har väl aldrig vunnit ett vad eller en flicka...
eller ett krig om det fanns kavallerister i närheten?
- Vem satsade mot mig? - Jag.
- Det är bara en, major. Han vill prata. - Ta hit honom.
Han är en god apache som är fredligt sinnad...
och han ber att ingen ska skjuta honom.
- Är han chiricahua? - Det är han absolut.
Varför skulle en sådan gamling plundra med Charriba?
Varför inte? Hela landet är ju faktiskt deras.
Nu vill han ha lite mjuk mat eftersom hans tänder är borta.
Varför slutade han?
Charriba slängde ut honom.
Han säger att han är alldeles för gammal för att slåss.
Varför skulle jag tro honom?
Nå?
Han säger att Charriba har slagit läger på andra sidan floden.
Han visar vägen. De sover nu.
Väntar han sig att jag ska tro på det?
Att han ska få leda oss in i ett bakhåll?
Han säger att hans hjärta är rent...
och att han har bevis med sig.
Vilken slags bevis, mr Potts?
Barnen.
Han har barnen med sig.
Inte illa.
Såja, ta ton ordentligt.
Soppan är klar.
Här är en till dig, lillen.
Kom hit, krigaren, och sätt dig och ät.
- Får jag påfyllning? - Kom hit bara.
- Får inte vi något? - Se upp, spill inte.
Indianerna har nog inte gett dem särskilt mycket mat.
- Har du någonsin sett en fet apache? - Inte ännu.
Det här var gott.
Tänker du vända om nu när du har hittat det du letade efter?
Allt tyder på att gamlingen talar sanning.
Potts är till hälften övertygad.
Jag är mer än hälften.
Har du tänkt på att Charriba kanske ger oss det vi vill ha...
bara för att kunna ta det tillbaka sedan?
Det har slagit mig.
Två av dina bästa män får hjälpa sergeant Gomez att föra hem barnen.
Vi är ändå överlägsna i antal, Amos.
Visst är ni det, Ben. Gör nu som du blivit tillsagd.
Ja, sir.
Men bara tills apachen tas till fånga eller dödas.
Sergeant Gomez återvände till säkerheten med de tre pojkarna Restes...
medan den gamle apachen ledde oss till Sierra Charriba.
Ta 12 man som lätt trupp, löjtnant.
De första 12 följer mig.
- För över alla, sergeant Chillum. - Ja, sir.
Dra er tillbaka till bortre delen av floden!
Tillbaka till floden!
- Omgruppera på stranden! - Driv på dem, Hadley!
Fortsätt framåt, löjtnant Graham, här finns det ingen kvar att skjuta på.
God jul.
Han gjorde en docka till sin dotter. Riago!
Hur kunde de veta?
De är apacher.
Vad fan är han?
Jag är en snäll apache.
Lägerhunden.
En kristen indian.
Charriba är apache.
Ta den här lägerhunden och leta rätt på Charriba, Sam.
Det är vad vi får betalt för, Amos.
- Är du träffad, Wiley? - Nej, sir.
En av de där jädra mulorna sparkade mig.
Fjorton män är döda, sir. Tretton är sårade.
Fyra allvarligt.
70 procent av förråden är borta, 20 procent av ammunitionen...
och 60 procent av djuren är döda eller stulna.
- Far år sydstaternas helvete! - Vad?
- Förlåt - Han klarar sig, doktor.
Ont krut förgås inte så lätt.
Men om det visar sig att du är benägen...
att bli skjuten i det området råder jag dig att ha en järnplatta i byxorna.
Säg åt honom att ta det lugnt, annars skjuter jag dig mitt emellan ögonen.
Du patrullerade i hela det här området år 1847 med Grant, eller hur?
Ja. Tequilan var utmärkt.
Hur långt ifrån mat och tak över huvudet tror du att vi är?
Cirka en veckas marsch. Kanske mindre.
Där ligger en fin by där de är ganska vänliga.
Menar du allvar med att fylla på förråden...
finns det en välfylld garnison i det här området.
Men då får vi nog tampas med franska lansiärer.
Det hade jag tänkt undvika.
Vi kan inte följa efter apachen.
Jag tänker inte låta honom komma undan.
"P om. "SM
Meddela kommandot att vi ger oss av i morgon bitti.
Och ge mig en flaska medicinsk konjak.
Det finns ingen konjak, sir. Den ligger på flodbotten.
Försök att vara stilla den här gången, löjtnant.
Var redo för avfärd i morgon bitti.
Vi lämnade kvar mycket på flodbottnen.
Vi ber dig, Herre, att ta emot dessa döda soldater i din armé.
Amen.
Vi blev besegrade, major.
Att begrava de döda förändrar inget.
Den 9 januari 1865.
Sergeant Gomez och kavalleristerna återvände i dag.
Pojkarna Restes mår bra och är i säkerhet.
Det piggade upp oss, men bara en kort stund.
Han flyr inte undan oss längre.
Han väntar.
Sätt fart. Sitt upp!
Den 10 Januari.
Ytterligare två dog i natt.
Jag fruktar att alla sårade omkommer om vi inte får vila.
Jag undrar om någon av oss kommer att återvända.
Inbördeskriget och Fort Benlin känns långt borta.
Byn är ockuperad.
I blockhuset finns det 10, 15 man.
Stamsoldater, tror jag.
Deras garnison ligger sex timmar bort...
och har cirka 300 lansiärer och legionärer, kanske färre.
Vi går in i byn vid soluppgången.
Sitt av! Var redo för fotstrid!
- Hästar längst bak. - Ta undan hästarna!
- Kärnskotts avstånd. - Kort stubin.
Laddning ur.
Låst, laddad och förberedd för antändning.
- Avvakta. - Vi avvaktar, sir.
Spela en låt, pojk.
Visar ni flaggan, sir?
Nej, löjtnant. Vi visar ingen flagga.
Håll det kort och kärnfullt, Sam.
Kom ut med er!
Högkvarter för området
Major Amos Dundee, kavalleriets irreguljära trupper, hälsar.
Överlämna vapen och förråd inom fem minuter...
- annars anfaller han. - Det vågar han inte.
Detta är en aggressionshandling mot en vänligt sinnad makt...
- ett upprörande brott mot internationell lag. - Grabben...
majoren är ingen advokat.
Nu är det bara fyra minuter kvar.
Jag vill prata med borgmästaren.
- Det tar visst aldrig slut. - Hur sa?
Vi har anfallits av apacher, lokala banditer...
och fribytare från Texas. Sedan befriades vi av fransmännen...
och nu av USA:s kavalleri.
Tyvärr är ni för sent ute. Vi har inget att ge er.
Ingen mat, inga vapen, inga kvinnor.
Det är väl det ni är ute efter?
Det var väl därför ni kom utan att visa ert lands stolta flagga?
Talar ni för alla här? Ni är väl inte mexikanska?
Min man var byns läkare.
Men han var också de franskfientliga mexikanernas läkare.
Han dog med dem.
Jag har betalat dyrt.
Jag beklagar det, men vi har rest långt.
Vi behöver nya hästar och mat. Mina män är hungriga.
De hungrar inte mer än folket i byn.
De delar gärna med sig av allt de har...
i synnerhet sin hunger.
Vill ni se barnen på sjukhuset...
som lider av svält?
- Ge eld, löjtnant Graham! - Ja, sir!
Sergeant Gomez, slakta två mulor, dela ut köttet...
och alla förråd som du hittar i blockhuset till folket i byn...
- och till denna dam. - Teresa Maria Santiago.
- Frun. Ryan! - Ja, sir.
Löjtnant!
Tack vare er skönhet är byn enastående rik.
Löjtnant Tyreen!
Gud bevare drottningen.
Vi ryckte in i byn för att ta mat och hästar...
men det slutade med att vi gav dem vår mat och alla var glada.
LÄNGE LEVE DUNDEE
Våra särade togs om hand av en tysk dam...
som talade engelska och var vacker, om än något gammal.
- Kan du hålla den? - Tack, frun.
Det fanns också en söt mexikansk flicka som var vänligheten själv, snäll och ung.
Oroa dig inte, pojk. Hjärtat är inte i farozonen.
Segraren tar krigsbytet.
Du ser ut som en riktig gentleman, Ben.
Efter kriget, Amos...
ska den irländska släkten Tyreen bli herrskapsklass i Virginia.
Ännu är det inte slut.
I natt vill jag att alla i vårt kommando ska bli stupfulla.
Då kommer våra fångar att rymma och hämta hjälp.
Men vi upptäcker inget förrän vid soluppgången.
I morgon kväll, efter att ha jagat oss hela dagen...
slår franska kavalleriet läger för att anfalla vårt oorganiserade patrask.
Men innan de hinner slå till stjäl vi allt de har och sticker vår kos.
Antingen är du...
ett riktigt, äkta militärt helyllegeni...
eller så är du den största dåren i norra Mexiko.
Absolut.
Du har inte rätt temperament för en befriare, Amos.
Jaså?
Jag skulle vilja föreslå att ni ansluter er till festen.
Det är inte bra för själen att vara ensam.
Kapten Tyreen. Är han torr bakom öronen?
- Har det betydelse? - Det hade det inte för mig.
Hon är inte här.
Det var synd.
Hon hade något speciellt, den kvinnan.
Det hade hon verkligen.
Hon fick mig att tänka på...
satin.
- Mjuk, vit satin. - Major.
Ursäkta, major.
En vals.
Gärna, sir.
- Löjtnant Graham. - Sir!
- Varför är du inte vid posteringen? - Jag har blivit avlöst, sir.
Fortsätt.
Jag anser att vi behöver fler vakter vid blockhuset...
annars rymmer de franska fångarna.
Tack för att du delger din åsikt.
Tänker du försvinna nu?
Nej, sir. Jag hade tänkt mig att stjäla en dans.
- Vad? - Stjäla en dans, sir.
Har du druckit, löjtnant Graham?
- Señ0rita. - Tack, löjtnant.
En mexikansk dans, kanske?
Jag ville ta farväl och tacka dig.
Det var skönt att få fira, att känna att man levde.
- Tänker du stanna kvar här? - Jag vet inte.
Jag mötte min man när han studerade medicin i Wien.
Min familj protesterade våldsamt mot äktenskapet.
Så våldsamt att jag inte har några band kvar.
Och jag behövs här.
Det finns ingen här, förutom Linda, inte på många mil.
Hälsar du till löjtnant Tyreen från mig?
Det gör jag gärna.
Jag gillade hur han bjöd upp mig.
Som om vi vore i en balsal i Wien.
- Det var en underbar uppvisning. - Löjtnanten har stil.
Han måste vara en fantasifull man.
Han är korrumperad. Men jag tänker rädda honom.
Tack för din vänlighet.
Jag har bara mött vänlighet själv.
Nästa gång får jag vara mer fantasifull.
Hadley! Wiley! Hit med mulorna.
Sitt upp. Fall in i ledet. Skynda på.
Ryan saknas, sir. Graham letar efter honom.
- Vem letar efter Graham? - Gomez.
Sergeant Gomez, ta det försiktigt med hornblåsaren.
Han är sjuk.
Ta god tid på dig, menig Ryan. Ta god tid.
Så trevligt att du ville komma.
Om du bara hade förvarnat oss hade vi skickat ut Gomez...
med frukost på sängen.
Ryan, upp i sadeln med dig!
Ingen saknas...
Alla är närvarande, ingen saknas, sir.
Det ser jag, löjtnant Graham. Det ser jag tydligt.
Klarar du kanske av att verkställa nu?
Led till vänster, höger om.
I natt lät majoren de franska fångarna fly.
Förhoppningen var att de skulle hämta förstärkningar.
Det gjorde de.
Löjtnant Graham och några av hans soldater sändes ut som lockbete.
Vi andra väntade i bakgrunden.
Den ska pryda kanonen och inte dig, Jefferson.
- Ja, sir. - Bind fast mulorna.
Är vakterna ute?
Ja, men det hjälper väl knappast.
Om lansiärerna har en fältkanon...
kan de ta hit den, avlossa den och sedan göra slut på oss...
med sina tre meter långa lansar.
Nej, de slår läger.
Ursäkta, men vem påstår det?
J39-
Vilka sötnosar, va?
De där fotsoldaterna klarar mina män av...
med ena handen bakbunden.
Vad säger du, Aesop?
De är veklingar, O.W. De har aldrig varit i Södern.
De sluter leden.
När natten faller är de mindre än 8 km från Graham.
Tänk om de inte stannar?
Tänk om de inte slår läger? De kanske bara fortsätter och krossar löjtnanten.
Guds arm är mäktig.
Den 15 januari. Det tog fransmännen tre dagar att upptäcka...
att allt de jagat var en enarmad spejare och en avfallen apache.
Då antog mr Potts och Riago att vi var i säkerhet...
och beslöt sig för att leta upp oss.
Vi vilade och såg till våra sår.
Hallå! Jag drunknar!
- Hoppa i. - Jag har redan badat.
Vattnet är härligt.
- Första rakningen, Tim? - Japp.
- Vi borde kanske kalla dig Ryan nu? - Ja.
Vi väntade på att mr Potts, Sergeant Gomez...
och sydstatskaptenen skulle återvända från rekognosceringen.
Vi fruktar att fransmännen har utövat repressalier mot byn.
Jag tänker på Linda och hoppas att hon mår bra.
- Vad har hänt? - Det var som att skjuta en sittande fågel.
- Vad hände med kvinnan? - Jag vet inte, Amos.
Om de hängde henne, har de skurit ner henne.
Grabbarna i fina hattar får apacherna att likna missionärer.
Underskatta aldrig värdet av en europeisk utbildning.
- Charriba syns inte till? - Strunta i honom, Amos.
Han vill dra ut på det.
Han har nog tänkt sig att det ska berättas historier om dig...
runt lägereldarna av hans folk i tusentals år.
Vi läkte våra sår och blev ett kommando igen.
Vi var hårda och vaksamma, pigga på strid...
när det som majoren hatade mest av allt inträffade.
Sir! En desertör.
O.W. Hadley har deserterat. I går kväll.
En häst är borta, livsmedels-och ammunitionsförråden är uppbrutna.
Ta Riago och spåra upp honom, mr Potts.
Jag vill att han förs tillbaka.
Det är inte mitt jobb, major.
Jag blev inte frivillig för att jaga en pojke med hemlängtan.
Han är min.
Då så, sergeant. Leta upp honom.
Ursäkta, sir...
men vad sker med Hadley när de fångar honom?
Vad?
Det bästa vore om han dödade honom.
Men det gör han inte, det gör majoren.
Åh nej, mr Potts...
det gör majoren inte.
Efter två dagar återvände Gomez med Hadley.
Längs vägen hade han hittat den kvinnliga läkaren, några barn och Linda.
Alla hade flytt från byn.
Majoren ställde genast O.W. Hadley inför rätta för desertering.
Grabbar, nu ska ni få veta vem vi har haft ibland oss.
Han bara sköt rakt på mig.
Han skulle ha låtit mig förblöda...
om inte kvinnan där borta hade kommit och plåstrat om mitt ben.
Ni vet ju att jag inte är en desertör.
Jag ville bara gå till byn och uppvakta en señorita och hälsa på hennes familj.
Jag hade tänkt komma tillbaka. Jag lovar.
Ni vet att jag håller mig i närheten av min storebror.
- Eller hur, Arthur? - Det stämmer.
Du tänker väl inte låta dem skjuta mig som desertör, Arthur?
Visst tänker du väl göra något åt det?
Jag vill inte se upp på honom, sergeant.
Kapten.
Du känner mig.
Jag har försvunnit förr.
Men jag har ju alltid kommit tillbaka.
Du pryglade mig för det och det förtjänade jag.
Men du har aldrig någonsin dödat mig.
Inte tänker du väl överlämna mig till en blårock...
bara för att jag längtade efter ett fruntimmer?
Hon är en sådan rar liten tös, kapten.
Hon är söt och artig och minsann en riktig dam.
Maten är till hennes släkt.
Minns du henne, kapten?
Vi dansade och jag presenterade dig för henne. Du minns väl?
Jag minns.
Sergeant Chillum, tycker du att det är allmänt känt i vårt läger...
att byn har bränts ner och invånarna flytt?
Visst vet jag det, major...
men jag tänkte att jag skulle vänta tills de kom tillbaka.
- Löjtnant - Ja, sir.
Hur mycket mat och ammunition tog han?
Tillräckligt för att räcka åt tre män i en vecka.
Glöm reglementet, major.
Männen i det här kommandot riskerade livet för att skaffa förråden.
Kanske har du glömt bort att också han riskerade livet.
Menig...
du kommer att skjutas.
Hadley!
Låt oss ta hand om honom, major. Jag kan handskas med det.
Du får inte döda honom.
Förr var du soldat. Vet du vad du säger?
Jag säger att om du dödar pojken har du bara sett början.
Du håller på att nötas ner.
En gång i tiden var du en klippa, nu vittrar du som krita.
Dra lott om vem som ska delta i exekutionsplutonen.
- Uteslut sydstatarna. - Ja, sir.
Jag sa att vi skulle tjänstgöra och det ska vi!
Men bara tills vi har fångat apachen.
Och då, major...
då tänker jag döda dig.
Ska du det, Ben?
Ja.
Ja, Amos.
Tänker du låta dem skjuta mig, kapten?
Jag måste, pojk.
Du borde ha tänkt på att du står under majorens och inte mitt befäl.
Jag beklagar.
Det var droppen, grabbar.
Vi hjälps åt, så att vi får slut på det.
Du gör bara vad du måste, major...
men må din själ brinna i helvetet, och Gud bevare Robert E. Lee.
Vi är ett kommando som strider inbördes och inget kan överbrygga klyftan.
Till och med några av våra egna är arga på majoren.
Men han bär befälskapets börda och jag kan inte döma honom.
Jag är inte en av dina soldater.
Jag stod inte ut att vistas bland dem, så mycket hat.
- Får jag gå med dig? - Är du inte rädd för tigern?
Är du tigern som stryker omkring i bergen?
Nej, jag är inte rädd.
- Det är underbart här. - Så jag förstör inte stämningen?
Nej.
Det som hände idag var fruktansvärt.
Vi dog allihop en smula med den unge mannen.
Du, mest av alla.
Varför vill du umgås med mig?
Jag har sett för mycket död...
och jag ville så gärna känna mig levande...
att vi båda skulle dela den känslan.
Männens åsikt om dig bekymrar dig visst?
Jag bryr mig om hur de strider, inte vad de anser om mig.
Varför är stridandet så viktigt?
Det finns annat i livet.
Män förstår sig på strider. De behöver väl strida ibland.
Sanningen är att det är enkelt.
Man glömmer sina problem, allt ansvar...
man får mat och order om vad man ska göra.
Men vem lyder du under?
Om du åker till Durango måste du gömma dig, eller hur?
Det är svårt men inte omöjligt.
Har du funderat på att bosätta dig i USA?
Sådant tänker jag inte på, major.
Dra ut den.
Det går inte. Den sitter för djupt. Den är för nära artären.
Du måste till läkaren i Durango.
Jag stannar hos kommandot.
Ge mig lite whisky och bandage. Sätt fart.
Hämta en bår till majoren.
Du får permission, major.
Det är på tiden.
Du borde faktiskt ge upp soldatlivet helt och hållet.
Du gick rakt i fällan, gick i bakhållet som en furir.
Du har orsakat en pojkes död, du har splittrat ditt eget kommando.
Hur förklarar du att du befinner dig utanför vaktlinjen?
Vad gör du, major? Lättar samvetet i en kvinnas armar?
En kvinna av högst tvivelaktig vandel.
Vad tusan gör du här till att börja med, Amos?
Det finns många franska soldater i Durango.
Vi visar ingen flagga.
- Jag talar inte franska. - Men du förstår.
Major.
Snart är det klart.
Om du funderar på att kapa av benet, så kan du glömma det.
Jag oroar mig bara för blodförlusten.
Fast en stor del av det är alkohol.
Du bör kunna gå om sju dagar och rida om tolv.
Jag går om två och rider om tre.
Potts, du och sergeant Gomez kan återvända till kommandot.
Jag tar mig själv tillbaka till lägret.
Jag klarar av att följa er i spåren därifrån.
Du gör bäst i att hålla dig ifrån gatorna, Amos.
Du är inte särskilt lik en mexikan.
Det är lönlöst.
Fransmännen har upptäckt mig.
De väntar på att jag ska löpa, leda dem till kommandot.
Våra franska vänner väntar visst fortfarande?
Tequila. Tog du med dig tequila?
Jag bad om något att dricka. Det här räcker inte att gurgla sig med.
Nej.
Det blir bättre och bättre dag för dag.
Jag kan snart ta en svängom.
Tror du mig inte?
Jag ska visa dig. Kom.
Jag får visst äran att dansa nästa kadrilj med er, miss Covington.
Vänta och se.
Den här armén dansar inte...
marscherar inte, strider inte.
Förutom på det sista slagfältet.
Vi ska bistå de franskfientliga mexikanerna vid Guaymas.
Jag kom för att se om du fortfarande levde.
Jagleven
Det ser jag.
Du borde vara försiktig.
Den franska polisen misstänker redan det här stället.
Vänta.
Om jag någonsin tar mig härifrån...
Kriget pågår inte för alltid.
Det kommer det att göra för dig.
Nej, kriget pågår inte för alltid.
"Vak upp! För morgonen i nattens mörka sky
"Har kastat stenen som fått stjärnorna att fly"
- Vad gör du här? - Jag ska rädda dig.
Vi har letat efter dig hela natten.
- Varför det? - Så att jag ska kunna döda dig.
Jag förstår.
Där försvinner vår lilla vakthund.
Ska vi gå, major?
Jag super, Ben. Visste du det?
Det är receptet på min framgång. Jag super.
Men jag super inte tillräckligt.
Varför super inte du?
Undrar du aldrig vem du är?
Jag har redan varit tre män, Amos.
Det räcker för ett helt liv.
- Irländsk invandrare... - Avskedad amerikansk officer.
Och överlöpare till Sydstaterna.
- Jag gillar inte någon av rollerna. - Tänk, vilket sammanträffande.
Lämna mig i fred.
Jag har order som passar din person.
Jag ska föra dig ut genom bakdörren.
- Gör slut på det. - Patrullen. Vi sticker nu.
Låt mig vara i fred.
Kompani!
Sergeant Gomez.
Major.
Ge eld!
Löjtnant Graham blir nog general innan han fyller 30.
Kom igen, ryck upp dig!
- Kom igen! - Låt mig vara, Ben.
Varför inte?
Du är inte värd att döda ens.
Tills apachen tas till fånga eller dödas.
Den 30 januari. Vi trodde att vi hade förlorat tre meniga i Durango...
men två återvände i morse, och vi blev åter ett kommando.
- Löjtnant Graham! - Ja, sir.
Innan jag försvann gav jag dig en order. Du har inte utfört den.
Nej, sir. Du gav mig ett kommando.
Därefter var det jag som gav order.
Och med den äran. Ta en cigarr.
Verkställ, löjtnant.
Vi flydde från fransmännen och följde efter Apachen...
men tiden höll på att ta slut.
De franska patrullerna blev allt fler men vi närmade oss inte Sierra Charriba.
- När var de här? - För fyra eller fem timmar sedan.
Charriba säger att du måste försona dig med din kristna Gud...
eftersom du snart ska möta honom.
Vi skadade nog gamlingen mer än vi trodde vid floden.
Nu måste det bli en sista drabbning.
Hittills har han gått västerut.
Om några veckor slår han till igen i en dalsänka...
eller vid en flod mitt i natten eller i gryningen.
När ska vi sluta slåss på hans villkor?
Nu.
Nu sticker vi svansen mellan benen och ger oss av hemåt...
- raka vägen till Rio Grande. - Tänker du låta Charriba komma undan?
Vi kan väl säga att jag ger honom lika möjligheter.
Men det måste se verkligt ut.
Gå först till höger och sedan till floden. Men vi måste sätta fart.
Annars väntar han på oss där, precis som han gör nu.
- Hur vet ni det här? - Vi vet inget förrän det sker.
Sitt upp, löjtnant, och verkställ.
- Ta ner honom, Sam. - Det får du göra, major.
Det har han förtjänat.
Den 23 mars. I dag fick vi veta att Riago alltid varit en äkta soldat.
Jag ångrar mina misstankar bittert, och det gör nog majoren med.
Den 18 april. Vi flydde från apacherna och fransmännen...
gick i en cirkel och sedan mot floden och hemmabasen.
Männen var arga, de ville fortsätta jakten.
Plötsligt insåg vi att vi inte flydde från något.
Vi närmade oss slutet på vårjakt.
Floden ligger mindre än 1,5 km härifrån.
Det här är sista chansen, major.
Den här platsen duger bra åt det som du har tänkt göra.
Låt posteringarna vara tillräckligt långt borta...
så kanske apacherna struntar i dem.
Oavsett vad som sker får ni bara ge eld om ni anfalls.
Lägg era order på minnet och hoppas på det bästa.
Lycka till, mr Potts.
Vem skickar ni ut att strida mot mig nu?
Ge eld.
Han ser så liten ut nu.
Han var tillräckligt stor.
Ska vi göra upp nu...
eller när vi korsat floden i Texas?
Det går bra nu, Ben.
Om ni vill se på ett slagsmål kan ni komma hit.
Kom upp hit och titta.
Vi hade glömt fransmännen, men de hade inte glömt oss.
Var kan vi gå över floden till Texas?
Det är det enda vadstället inom en halv dagsmarsch härifrån.
Säg åt mannarna att sitta upp. Vi ska ta oss hem.
- Sergeant Gomez! - Ja, sir?
- Säg åt mannarna att sitta upp. - Ja, sir.
Gratulerar, major.
Äntligen verkar du ha hittat ett riktigt krig.
- Sergeant Gomez! - Sir?
Sitt av och sprid ut männen...
och förbered er på en kavalleriattack rakt framifrån.
De anfaller inte. Varför skulle de göra det?
På det sättet får de oss att stanna här tills de andra kommer.
- Vi måste anfalla dem. - När jag är redo.
- Löjtnant Graham. - Ja, sir?
- Gör artilleriet redo. - Ja, sir.
- Det är redo, sir. - Simon.
Fram med ammunitionen...
nu ska vi strida mot Europas stolthet.
Ja, sir.
- Vad sägs, Ben? - Jag behöver fem man till häst.
Jag tar flanken när du skingrat anfallet.
- Finemang. - Finemang.
Visa flaggan, löjtnant.
- Fanbärare! - Ja, sir.
Visa flaggan.
- Sergeant Chillum. - Ja, sir!
Kapa stubinen för 460 meter, höjdriktning 20...
- nej, 28 grader. - Redo, sir.
Sätt igång, löjtnant.
En och en halv km, kanske mindre.
De kommer nu.
- Sergeant Gomez. - Ja, sir.
- Hornet är din eldsignal. - Ja, sir.
Kompani, anfall!
Om någon av er skjuter före signalen...
så svär jag på att döda er.
På min signal, hästarna. Jag upprepar, endast hästarna.
Sitt upp i sadlarna.
Bilda en skyttelinje vid klippans fot.
Här kommer andra vågen, Ben. Vi är redo.
Samlas runt mig!
Vi ses i Texas, major.
Det kan du lita på. Hornblåsare!
Dundee!
Alla är närvarande, ingen saknas, sir.
Vi inväntar order.
Verkställ, löjtnant. Dubbla led.
Dubbla led.
- Menige Ryan! - Ja, sir.
- Spela en låt, pojk. - Ja, sir.
Framåt!
Den 19 april 1865.
Efter en kort men kostsam strid med franska friskaror...
korsade vi Rio Grande och återvände till USA.
Förlängd version